XAVI SARRIÀ - La vida sense tu (videoclip en directe) a l'Apolo de Barcelona
Vložit
- čas přidán 20. 08. 2024
- XAVI SARRIÀ I EL COR DE LA FERA
Videoclip en directe de 'La vida sense tu' enregistrat el 15 de novembre del 2017 a l'Apolo de Barcelona a la presentació del disc 'Amb l'esperança entre les dents'. Dedicada a les persones que no hi són, que estan lluny de casa, o que estan empresonades per les seues idees.
#llibertatpresospolítics
Una versió d'Obrint Pas (Coratge, 2011)
Música i lletra: Xavi Sarrià
Escolta 'La vida sense tu' també a:
SPOTIFY: goo.gl/rD12op
ITUNES: goo.gl/ZsXyX2
Escolta el disc 'Amb l'esperançaentre les dents':
SPOTIFY goo.gl/LmKkaD
CZcams goo.gl/qHhe3m
iTUNES goo.gl/FwxxQz
LA VIDA SENSE TU
Una versió d’Obrint Pas.
Música i lletra Xavi Sarrià.
Enregistrada a la sala Apolo el 15.11.17
Àudio enregistrat per Oriol Rafí i mesclat per Kike Barberà
Tècnic de llums: Marc Torner
Coordinador: Daniel Tomàs
Marxandatge: Rafa Contell
Management: Litus Tenesa
EL COR DE LA FERA són:
Xavi Sarrià: veu i guitarra
Diego Barberà: baix
Salva ‘Bolu’: bateria
Clàudia Key Day: veu i percussió
Tato James: guitarra
Maria Cofan: trombó
Joan Mayor: veu i percussió
Mila Gonzàlez: trompeta
Pau Barberà: acordió i veu
LLETRA
La vida és un matí de cada dia
quan et passava a recollir
una caputxa negra, texans amples
un mural descolorit.
La vida és una classe a Filologia
on agitàvem el demà,
un sol roig colant-se a l'assemblea
apunts bruts, cabells daurats.
La vida és un dijous que acabaria
al teu pis d'estudiants,
quatre espelmes grogues a la cuina
ombres nues, plats trencats.
La vida és un cel blau cap al migdia
quan pujàvem al terrat
una cançó d'Extremo, roba estesa
València entre llençols blancs.
La vida és tancar els ulls, tornar a riure
cridar al vent, sentir-nos lliures
la vida és desitjar tornar a nàixer
córrer tot sol, sentir-te créixer
la vida és el fred tallant les cares
i una llàgrima incendiant les galtes
la vida és entendre que he d'aprendre
aprendre a viure
la vida sense tu
La vida és mossegar la fruita dolça
a les escales de Mercat Central
pujar per Cavallers fins la Valldigna
fumar oblits, cantar a crits
La vida és una casa enderrocada
creuant les Torres de Serrans
'Amor, humor, respecte' a la façana
foc i metralla a les nostres mans
La vida és agafar el primer tramvia
del Pont de Fusta al Cabanyal
una ciutat taronja a les finestres
un món en guerra als ulls cansats
La vida és una barca abandonada
que vam trobar davant del mar
sentir-nos com dos nàufrags a la platja
l'últim cop que em vas besar
www.xavisarria.cat
www.ppf.cat
www.botiga.ppf.cat - Hudba
Quin tema, molt agraït per conèixer-vos. Aquesta cançó em posa els pèls de punta. Salutacions des de Madrid, de un madrileny.
“Amar, humor y respecte.” Totes les cançons parlen de tu🌙
Es un placer escuchar desde euskal herritik grandes canciones!
La vida es aprendre a viure.....la vida, es com la lluita, sempre continua!!!
SALUT!!!
Tot un himne per als temps que estem vivint a casa nostra
MEMORIAS DE BARCELONA MOLTES GRACIES
Femella Llevant. Xavi, so mestre
Aquesta cançó és brutal
Brutal com sempre Xavi Sarrià!!
Joder que buena canción
Quina meravella!
Gerçekten güzel
Chévere!!
Litus Propaganda pel Fet! Hahaha Chido! Salut companys!
3:17 Enamorat.
Ets el millor
Força Llevant campió manquepierda
Força el terme i lo demès ja ho saps
Femella Llevant
visca la terra!!!!!! i visca els països catalans!!!!1
ja et vaig dir fa sis anys a l'estadi qu'el Roger Martí pitxitxi i mo n'em a la xampions