Šprehoteka u Purgeraju sa Željkom Fattorini - Žežom
Vložit
- čas přidán 22. 08. 2024
- „Ti, mala s kečkama, pročitaj ovo pred kamerom“, rekao je redatelj Anton Marti dvanaestogodišnjoj članici Dječjega zbora Radija Zagreb Željki Marković (poslije je kao solistica nagrađena na festivalu Djeca pjevaju) i tako je počela njezina karijera televizijske spikerice i voditeljice. U Programu za djecu vodila je Pionirski mozaik, družila se s Mendom i Slavicom, a poslije je vodila omladinski program Nedjeljom u 7 i informativno-obrazovnu emisiju za mlade Dnevnik 10, u kojoj je radila i novinarske priloge. S diplomom inženjerke eksperimentalne biologije preuzela je i druge spikerske poslove poput dnevnih informativnih emisija, pa je vodila i Nedjeljno popodne. Vrlo je dugo svima koji su nazvali telefonski broj 95, govorila točno vrijeme posudivši glas jednomu od prvih domaćih govornih automata. Od 1993. cijenjena je voditeljica emisije Dobro jutro, Hrvatska. Peterostruka je dobitnica nagrade Gordana Bonetti, a 2002. dodijeljena joj je HRT-ova godišnja nagrada.
Studio, prosinac 1967
"Ne, nemam osjećaj da me gledaju. I ako se slučajno sjetim na nekog da me gleda tog trenutka, obavezno se zbunim, zamucam, pukne mi film. Najnezgodnije je kad ste prehlađeni. Onda samo čekate kad ćete kihnuti. Ne, još nitko nije kihnuo. Kažu da je to nemoguće, toliko je čovjek skoncentriran"
- Vani je počeo padati snijeg! - doviknuo sam Željki.
- Da, imate pravo - odgovorila mi je - a ja se mučim i patim!
Rukama si je obujmila pocrvenjeli vrat, da ga zaštiti od strujanja vrelog zraka.
Sat je pokazivao 19.20 sati.
Prije dvadeset minuta je počelo njeno radno vrijeme.
A tek će se u 20.40 sati pojaviti pred TV kamerom.
- Treba se dotjerati za sastanak s dragim gledaocima.
Sada sam i ja u situaciji »dragog gledaoca«.
S tom razlikom, što je ne promatram na TV ekranu, već u odsjaju ogledala.
Njena nakovrčana glava je pod frizerskom haubom.
Napokon, frizerka Tereza odmiče haubu i Željka opet normalno čuje.
- E, to se zove svakodnevno i svjesno upropaštavanie kose - objašnjava mi, dok je frizerka raščešljava. Pošto je kritički odmjerila kosu na mojoj glavi, konstatirala je:
- Dragi moj, da to vama delaju, već bi bili odavno ćelavi... Da, Zagrepčanka sam, čistokrvna. Kak znate?... E, sad je prilika da nešto kažem. Ljudi se stalno bune da imam umetke. A ja nemam. Sad vi to dokumentirajte da je to moja kosa. Nikakvi umeci...
Željkica kako je svi na televiziji zovu od milja, poznata je među kolegama po svom uvijek dobrom raspoloženju. Stalno je spremna na šalu, ali svoje dosjetke izgovara s najozbiljnijim izrazom lica.
- Sad ćete me vidjeti kao lavicu. To se zove tapiranje. Niste se uplašili?
Njena gusta kosa strši sad na sve strane. Uvjeravam je da joj i to dobro pristaje...
- Kao da vas ne poznajem. Napisat ćete: »... pristaje za scenu ludila Ofelije«. U originalu sam zapravo brineta. Zbog televizije lažna plavuša. Oči smeđkaste, zimi. Ljeti: zeleno žute... Joj! Kroz mozak!
Posljednje riječi namijenjene su frizerki koja joj ukosnicama pričvršćuje kosu. Iz torbice vadi ogrlicu, kist, olovku, klipse...
- Olovka mi je potrebna ako na brzinu trebam skicirati neki tekst, ukoliko dođe kakva isiprika... Šminkamo se već odavno same. Šminkanje je umjetnost. To, da li se bavim slikarstvom pitate me zbog ovih kistova. U redu. Slikarica sam.
Kojem smjeru pripadam? Svakako ne modernističkom. Evo ovako: oči, podočnjake, malo pudera i gotovo. Oči zato da budu veće. »Zašto imaš tako velike oči«, zapitala je Crvenkapica vuka. »Da te bolje vidim«, odgovori vuk. A ja da bolje vidim TV kameru. Sutra ću gledati profesora na faksu. Ne s takvim očima.
Njega ću gledati s mnogo manjim očima.
- A s kakvim očima gledaju profesori na fakultetu TV najavljivačicu Željku Marković?
- Ne gledaju me. Ili bar kao sve druge. Pogotovo na prvoj godini. Ja sam na četvrtoj. Eksperimentalna biologija, stručni smjer na Biološkom odjelu Prirodoslovno-matematskog fakulteta. S obzirom da sam ženskog roda, nemam učenjačkih ambicija...
Kako vam izgledam s rinčicama? Ne, nikako. S njima izgledam kao božićno drvce.
Ova godina je TV najavljivačici Željki Marković jubilarna. Već desetu godinu se redovito pojavljuje na TV ekranu. Ona je doslovce rasla zajedno s našom televizijom.
- Ne, nemam dvadeset tri, već dvadeset dvije i pol godine. Sad se još cjenkam za mjesece. Do trideset i treće. Poslije ću imati stalno trideset i tri.
Počela sam kao najavljivačica u pionirskim emisijama. Onda sam imala manje treme nego danas. Uvijek imam ovako, malo treme. Naročito kad se vratim s godišnjeg odmora. Kad sam se ljetos vratila s dopusta, imala sam, kako da vam to opišem, jednostavno, osjećala sam da mi je grlo jako suho.
#zagrebačkimemento #mementograđani #mementopriča
Hvala vam Željka ❤
❤❤❤❤❤
Tako mi je drago, sto imam priliku da zahvaljujuci drustvenim mrezama posle dugo godina vas vidim, vi i vasa kooleginica Helga ste bile moje omiljene voditeljke uz vas sam odrastala. Vama veliki pozdrav i naklon. Hvala sto ste mi ulepsale detinjstvo i mladost.
HVALA!!!
To su bili voditelji!
Mogli biste više ovakvih stvari staviti 🙏